Magi

Förmågan att omforma världen och kontrollera saker i sin omgivning med magiska medel. Kan också gå under benämningen trollkonster, häxfasoner, eller liknande begrepp. Magi är klassiskt sett respekterat på samma vis som en man med ett svärd är respekterad: Vill man inte bli huggen, håller man sig väl med den som håller i det. Magi kan ha vissa kulturella variationer i sitt utförande, eller i hur de värderar specifika delar av den, men i mångt och mycket handlar det om samma kraft som utnyttjas till samma ändamål. Magiska högsäten är inte ovanligt, och det mest framträdande sådant är Abbatia som också ligger i det land, Kihem med mest magisk potential och kraft. Andra exempel på magiska läroverk skulle kunna vara den avlidne drowen Jusserons torn. Pågrund av Abbatias monopol som officiell magireglage i Kihem och dess närliggande grannländer, är det olagligt att utöva magi utan att ha fått skolning i tornet. De som brukar sådan egenlärd magi eller på annat vis försöker undkomma instutionaliseringen, går under namnet Vildmagiker och ses i den magiska elitens ögon oftast som någonting mindre mäktigt än dem själv (även om detta inte nödvändigtvis är sant).

Mänsklig uppfattning
''"Min lärling ställde mig frågan - vad är magi? Jag svara honom genom att fråga av himmlen var. Han gav mig då en berättlese om att det var de skyddande vindarna som tilltog i styrka oss från dimman och att ju högre man skulle färdas destå mer skulle vindarna tillta i styrka - tills de plöttsligt mojnade frammför dimmaporten. Jag tillrätta visade honom genast. Luft är vad som finns ovan och runt oss - vindar är bara luft i rörelse. Jag demonstreade detta exempel genom att låta en solfjäder fläkta framför hans ansikte. Precis som jag kunde plocka upp en näve jord och kasta på honom var luften ett tingst - om än lynningar - möjligt att (med rätt kunskap) plockas upp. Fläckningen är en kraft orsakad av mig - men viden är orsakad av en annan anledning. Jag frågade min elev om denna orsak. Han svarade att det var gudarna. Igen tillrätta visade jag honom. Kunde han se någon gud stå med en gigantisk soljäder? Vinden är orsakad av en osynlig kraft, om än given av gudarna - inte utförd av gudarna direkt. Denna osynliga kraft har mycket likheter med magi - precis som att en man kan ha många likheter till sin broder. ''



''Den osynliga energi finns runt oss alla. Den genomsyrar att som lever och existerar på Âden och i alla andra världen. Den får träd att växa och barn att springa. Det är denna osynliga kraft är liv - men också allt annat. Jag förklarade för min lärling; skulle jag ge honom ett rapp i ansiktet skulle lite av min energi försvinna och förvandlas till ett slag. Precis så kan den osynliga energin bli till magi. Jag varnade också mina elever för att göra förhastade slutsattser - för magin skillde sig från ett slag. Där ett slag väl blivit använt är energin förbrukat - medans ett magiskt slag inte försvinner utan kan också göras baklänges.''

''Jag förklarade för dom hur magi kan finnas i allt för att magin engång var allt. Âden är en skapelse av den högre magin som gudarna brukade. När Elylerï först öppnades strömmade magin ut och sammlades här på den platts som kom att bli Âden. När magin stelat skapades världen som vi känner den - därför finns magin i allt. Det finns många diskusioner det gå fulla Eylerï - men jag baserar min fakta på den mest basiska av dessa. Har ni aldrig tänkt på att magin är så mycket lättare att utföra under nattetid, då den blåa världen är nära? Ingen av mina elever sa emot mig, utan tycktes ransaka sina minnen och komma till samma sluts satts som mig. (Och de empiriker som satt ibland dem kunnde inte annat än hålla med mig efter att de exprimenterat själva).''

''Det sägs att det först var alverna som lärde sig tämja magin i dess råa form. (Ru'chaa alkemister ska visserligen ha funnits sedan urminnes tider - men alkemi är den simples konst. Som jag sa tidigare fungerar alkemi genom att utvinna den lagrade magin som funnits där sedan skapelse. Men den kan inte formas fritt utan kan bara styras). Och det sägs att alverna brukar precis samma konst idag som dagen det lärde sig smida i magi vävarna. Det var vethungriga människor som först började studera magin och utveckla den till den konst vi idag kännetecknar för en magiker. Det är länge som vi har levt med imbillningen att det finns sju element. Astral, mörk, ljus samt de fyra natur-elementen, Eld, vind, vatten, och jord. Idag vet vi att det är grovt till yxade element, som gjordes utanstörre vet skap, men vi försöker rätta till dom genom att underkategorisera magikonster vid ett liknande huvud element och ibland flera. Jag lät hetta upp ett stort fat med sand till den grad att den började koka i brinnadne färger och visade den för mina elever och frågade dom vilket element som orsak detta. De gissade att hettan kom från eld, formen från vatten och materiat från jord. Jag svarade att detta kunde mycket väl vara tre delar av sju - men att det också kunde vara en helt egen energi. Ett åttonden ellement om de så ville. Magi är mycket mer advanverat än endast sju element - men allt förmånga kombinationer finns för att man skulle kunna döpa dem allihop. Mer korrekt skulle ett system med tusen element vara, men efter som att också det skulle vara ofullständing har vi valt att acceptera att system vid sju element. ''

''Elementen som de då förstod, mer en from än något annat. Astral magi som är det vidadeste av alla element skulle egentligen kunna vara ordet för magi själv - för den täcker även de andra elementen. Istället är dock astral namnet för det som inte passar in i någon annan av elemeneten.Det vills säga - astral magi är den vidaste för den är egentligen flera onamngivna element. Begreppet ljus och mörkmagi härstammar från alverna. De hade en ännu simplare uppdelen av arcanorna. Bara två: Ljus och mörk. Ljus magi är vad alverna använde för att bygga och mörk var något som de aktade sig för det var den förstörde kraften. De som studerar magi har lärt sig att det fanns en viss saning i alvernas levende, men vi har valt att skala av de två elementen tills bara des kärnor finns kvar. En positiv kraft och en negativ kraft. Som vanligt fick mina elever jollror i huvuderna och började genast dra underliga slutsattser och jag fick tillrätta visa dem. Positiv energi är en givade kraft. Att sluta ett sår med ljus magi är att ge kroppen den energin den behöver att påskynnda den vanliga prosessen. Ljus magi är som solen, den ger oss värme och låter åkernväxa - men stirrar vi för djup och länge in i den - gör den oss blid. Negativ energi är motsattsen - det är en ätande energiform. Många har missuppfattningarna om att negativ energi skulle vara något ont. Detta är ett stort missbedömmande av den okunnige. Om positiv energi stöter ifrån sig, drar mörk energi tillsig. Brukerligen är mörk energi effektivast till att skapa tingest av egen rörelse. Exempelvis att besjäla en odöd. Positiv energi lämpar sig inte till detta eftersom att det skulle att vara som att blåsa på en snurra - sekunden du slutar blåsa skulle den odöda falla samman. Negativ energi kommer att absorbera energi från sin omgivning och därför kan en besjälad odöd teoretiskt leva i evighet. Negativ är dock farlig att lämnas att gro för sig själv. Efter som att världen ursprungligen består av den energi mörk magi absorberar, kan världen själv börjar falla sönder. Att växter börjar dö är ett bra exemepel på början. Har ni någonsin noterat att nekromatiker i sagor ofta är ogiven av dimma. Många tror att detta är en symbol för att deras vandring nära döden. Sannigen är egentligen mycket mer skrämmande än så. Att besjäla - trots sitt missvisande namn - har inget med själar att göra (Det hela är en enkel procces av att förbinda en kropp med mörk energi). Saningen om nekromantiker är basserad på det faktum att; där mycket mörk magi sammlats börjar dimma framträda - efter som att Âden på den punkten håller på att falla samman och Dimman börjar sippra in. Efter som att mörk magi också absorberar är det också den formen av magi som lättast får en vilja av sig själv. Mina elever började då utbyta skrämmda blickar men jag lugnade dem med mina ord; Mörk magi är väldigt likt en människa. Precis som att mörk energi måste absorbera - måste människan äta. När vi äter förstör vi lite av naturen och när vi dör kommer den energin att gå tillbaka till Âden - precis som att mörk magi för eller senare splittras och energin som tagits lämnas åter. Så jag sa åt mina elever att behandla mörk magi på samma sätt som man skulle behandla en människa.''

''Efter att ha beskrivt den högre arkanan gick jag till den lilla: Natur-elementen. Att beskriva dem som energier vore dår aktigt och mer sant skulle det vara att beskriva dem som former. Vattenmagi är att forma något som inte kommer att hålla för evigt. Att snabbt omforma vatten till is och sedan vaporisera det till luft - det är vattenmagis from. Ett skicklig vatten magi använder skulle lika gärna kunna göra samma procces med sten - med efter som att sten är ett svårare element att snabbt omfroma är det en mycket svårare konst. Vattenmagi är den som är närmast negativ energi. Jordmagi är konsten att om forma något som kommer att förbli. Att jobba med hårda material är vad en jordmagiker gör - stumma material med lite energi; som sten eller just jord. Luftmagi är vågformad. Den är att styra readan existerade former. Och vad kan vara lättare att kontrolera än just den flyktiga luften? Eldmagi den som är mest lik positiv energi. Den handlar om att släppa lös en energi som både kan värma men också bränna. Det finns en viss poetsik likhet mellan eld- och mörk magi och der är deras framfart för att äta, men varken den riktiga elden eller magins lågor äter energi. Den omvandlar den till något annat. Ett annat exempel på deras olikheter är att eldmagi (precis som resten av de lilla arkanorna) fokuserar på existerande materia - medans mörk energi lika gärna kan leva på rå magi.''

''Vid vårat nästa möte frågade mig en av mina elever varför endast ett fåtal kunde bruka magi. Jag förklarade genast för honom att han var dum och sa åt honom att klättra ut genom ett av försterna i salen. Han kunde givetvis inte eftersom att hans kroppshydda var för stor. Jag bad då en annan av mina elever, en slank gossa, att göra det samma. Utan problem klättrade han ut och in igen. Frågade såg dom på mig, som om min tydliga uppvisning inte hade varit nog. Jag visade på den slanka gossen. Denna pojk var född med rätt möjligheter för att lätt kunna ta sig igenom fönstret - medans den feta gossen inte hade samma naturliga förutsättnignar. Jag visade på pojken med den stora kroppshyddan. Säkert hade han kunna pressat sig utgenom fönstret om han ansträngs sig eller om han med våld ändrat sin fysiska yta - som att bryta sina ben. Detta är en smärtsam och önskad lösning som antagligen dessutom skulle ta längre tid än att faktist bara gå genom dörren, ner för trapporna och ställa sig på andra sidan. En annan lösning hade varit att om han verkligen önskat ta sig ut genom detta fönster - hade han kunnat hålla sig borta från mat och svält sig själv tills det att hans kroppshydda smalnat. Detta är också en jobbig lösning som kräver stark vilja. En del magiker föds med mer talang än andra. Precis som att du gillar att fylla dig med portioner för två - för att du inte har någon vilja att ta dig ut genom just detta fönster, anser det vanliga människorna att det inte är värt att spendera tid på magin - utan gottar sig hellre i andra oädlare förteelser. ''

''All magisk konst kommer ur formen att beordra tingest att lyda. Jag talade ut en trollfromel och genast vände sig alla stolar i rummet uppochner. Medans mina elever åter fanns sig tillrätta förklarade jag att trollfromen var ursprunget till all magiskonst. En okuning skulle tala sin formel och tydligt visa med sina händer vad den önskade av stolarna skulle göra (Endel skulle kanske till och med ta till hjälp av siggill eller magiska runor). Den mer skicklige magikern skulle bara uttala orden - så som jag precis gjorde. Den än mer skickliga magikern skulle bara tänka orden i sitt huvud. Mästaren av den magiska konstern skulle göra inget dera - han skulle bara känna önskan och stolarna skulle genast befalla. En den talar om denna förmåga kommer av att en magikes själ drar till sig andra och att dessa andra skulle uttala formellerna för dig. De menar att när man lockat till sig nog andra så kommer man bara behöva känna en önskan och andarna ska uppfylla den åt dig. Detta är också ett påstånde som sägs stämma med att vissa födds med förmågan att bruka ordlös magi. Ett sådant barn ska ha haft fler andra fast vid sin själ än vad som är normal. Personligen tror håller jag inte med dessa förlegade teorier. Jag höjde en hand som för att slå en av mina elever och reflex mässig höll han upp sin hand för att skydda sig. Jag visade genast på armen. Inte hann denna gossa tänka tanken att han skulle skydda sig. Orden "Någon slår mig. Bäst jag höjer armen i skydd" gick inte igenom hans huvud. Istället han hann han uppfatta en fara och reagerade instintivt med att skydda sig. Och precis så fungerar magin. Du behöver inte tala formeln ens i ditt huvud. Hjärnan gör det åt dig - precis som den han ge armen orden att höjas till skydd. Och när det gäller barn som födds med advancerade förmågor - det är bara sånt som händer. Precis som att det iblands föds ormar med flera huvuden. Naturen och gudarna är mystiska i sitt agerande... "''

- Midios Den Lila, Magiker av den tredje Cirklen och Mentor vid magisätet Abbatia

Drowisk uppfattning
"Om magikonsten skall sägas detta: Ni fick den av Systrarna, och genom Systrarna skall ni bruka den. Det är Er makt och det är Vår makt och om berget rämnar eller djupen uppslukas Förblir det Vår Makt. Bortom er askans boning vilar Vi, och det är från detta Rike Ni drar Er styrka. Men vet att också glöd blir eld, och att eld kan skålla. I händer på vekare blir magin en fara, och därför ska drowsonen aldrig hålla det i sin hand - och alla döttrar som känner dess gnista i sig, måste buga sig på båda händer för de som talat Våra ord. Och detta vet Ni nu om magikonsten."

- Iiraz, Länk Sju 4:12

"''Det första påbudet för en drowinna av Gudinnornas Makt är att aldrig bruka det annat än i Gudinnornas namn; men det skall sägas, menar jag, att många tolkar Tvillingarnas ord ack så lättsinnigt. Om man blott ägnar det lite tanke, istället för att följa blint (vilket Systrarna aldrig manar en, för de som läser detta och redan nu rynkar ogillande på näsan åt mina hädelser) ser man att det ligger mer i magi än blott Deras ord.

''Magi är en konst, precis som Iiraz säger oss, och som en konst måste den också bemästras. Månne att det var Niira & Kiira som skänkte oss förmågan, liksom de skänkte oss en tunga att tala med och ben att gå med; men det är likväl upp till -oss- att faktiskt röra oss framåt, att faktiskt uttrycka våra ord i tankar. Varje handling ska vara en bön, och så också varje trollformel, varje besvärjelse; men om man inte ens förstår komponenterna bakom detta man formar, hur kan man påstå sig förstå Gudinnornas vilja?

''Magi är en energi, ett varande. Det rinner genom grottorna såsom vatten rinner genom dem; den löper mellan våra fingrar, våra hjärtan och vår andedräkt. Under den sjunde timmen är den som starkast (vilket åter en gång bevisar Systrarnas allmakt; för är det inte i den sjunde länken vi läser om magins utförande?) och under den tionde som svagast. Man säger att sönerna inte borde 'hålla den i sin hand', och man kan inte motsäga sig att många mäns svagare ande kan visa sig olämplig för en sådan potent, gudomlig källa - men jag vill åter dra uppmärksamhet mot formuleringen 'I händer på vekare blir magin en fara, och därför ska drowsonen aldrig hålla det i sin hand'. Detta antyder att Gudinnorna i sin godhet önskar säkra också sina söner från fara; att det är en omtanke, snarare än det spott och spä många förledda fadersdyrkare antyder. Men, det nämns också i samma andetag, att även döttrarna måste buga sig för (antar vi) prästinnorna om de upptäcker sig ha magisk talang; och detta leder mig osökt in på tanken, att det som i sanning åsyftas månne inte är en skillnad mellan Tvillingarnas två skapelser - utan endast en skillnad mellan Den Svage och Den Starke.

''Den veka kan inte hålla magin i sin hand, för då skall den bränna; men om den starke - det vill säga, de som har hört Gudinnornas ord (vilket, jag vill tillägga, inte nödvändigtvis antyder det prästinneyrke som det så populärt omtolkas till - håller samma gnista, kan den formas efter dess vilja. Det är också denna vilja, som jag ser som högst relevant i sammanhanget. Magi är en kraft, det är en eldflod som rinner överallt ikring oss; och då man kan se den, kan man också bränna sig på den. Men om man är av sant mod, om man är av sann styrka, då har man också Viljan. Viljan är ordet man uttalar, viljan är trollformeln man säger, och i slutändan är också viljan helt enkelt den önskan varmed man extraherar magins kraft och sedan vänder den till sina ändamål.

Magi är intet om inte Vilja; och detta säger oss återigen, att Gudinnornas vishet i sanning är evig."

- Okänd författare, Iiraz kommentar.